Far var oppfinner.
Helt genial med mekanikk. Ni godkjente patenter og seks søknader.
Han sluttet ved Harvard. "For å få seg en utdannelse", sa han.
Da jeg var liten, trodde jeg han styrte verden og at alt han sa var sant.
Bare se deg rundt. Hvordan endte Amerika sånn? Mulighetenes land.
"Gi oss deres ulykkelige utvandrere."
- Ta en Cola! Se litt på tv. - Ha en fin dag.
Man kan få trygd! Gratis penger.
Og forbrytelser lønner seg her i dette landet.
Hvordan finner de seg i det? Hvorfor kommer de?
Se deg rundt, Charlie.
Dette er et toalett.
Hele landet består av stoffmisbrukere, -
- gravrøvere og kriminelle millionærer. Og ingen tenker på lederskap.
Det tenker jeg på hver eneste dag. Jeg er det siste ekte mannfolket.
Jeg skal ha 2,5 meter tetningslist med skumgummi.
Det går utfor med landet vårt. Og det er ingen som bryr seg.
"Jeg bare jobber her." Det er holdningen.
- Kjøp søppel, selg søppel, spis søppel. - 3,99.
- Vil ikke ha den. - Du ba jo om det!
- Hvem jobber du for? Japanerne? - Vil du ikke ha den, kan du bare si det.
Den er produsert i Japan. Mine dollar skal ikke regnes om til yen.
Jeg vil ha amerikansk tetningslist. Jobber du her?
Ja vel, så går jeg et annet sted. Dette er ikke den eneste butikken her. Adjø!
Eller burde jeg heller sagt sayonara?
Jeg reiser aldri mer til Hatfield for å handle.
Jeg er lei av at folk vil ha det jeg alt har forkastet. Ting de ser på tv.
De snakker om atomødeleggelse som om det skulle vært tv-underholdning.
Hele vinteren hadde far sagt at krigen var på vei.
Han var urolig og så tegn overalt.
Høye priser og aggressiv stemning. Alle som var så dumme og grådige.
Folk slapp ustraffet unna de blodigste forbrytelser.
Det ville ikke bli noen vanlig krig, men en krig der ingen var helt uten skyld.
Det er som en menneskekropp.
Tarmer og indre organer. Her er fordøyelsessystemet.
Hjerte og kretsløp. Lunger, fettvev og nyrer.
Og ammoniakken er blodet.
Er dere med?
- Men, pappa. Hva er det? - Perfeksjon! Det er det det er.
Hvor er han, Mrs. Fox?
Han er ikke hjemme, Mr. Polski.
Han måtte inn til Hatfield og kjøpe en reservedel.
Bilen hans står der.
Han skulle installere kjøleanlegg på låven.
Aspargesen min råtner. Gi ham beskjed om å komme seg hit!
- Han sa noe om et kjøleanlegg. - Jeg har noe mye bedre til ham.
Han kommer til å bli så imponert.
Hvor har du vært?
Hent et halvt glass vann.
- Hva er dette for noe? - Har du fyr?
Du kommer for sent, aspargesen råtner, og nå ber du om fyr?
Hvis det ikke er for mye bry.
Mr. Fox?
- Jerry, hva er det han driver med? - Jeg vet ikke.
Skal han steke et glass vann? Det ser ut som en komfyr.
Det er ungen min.
Det er guttungen min.
Fatboy! Det kaller vi ham.
- For noe tull! - Vær litt tålmodig.
Jeg har annet å gjøre.
Kom og se.
- Det var jammen saker. - Men hvor er bensinen?
- Hvor er strømledningen? - Parafin.
- Jeg skapte is av ild. - Ja, det ser visst sånn ut.
- Vil du se hvordan den funker? - En annen gang.
Og dette er bare en prototype. Jeg skal bygge en diger en til deg.
Jeg er driver med asparges, ikke oppfinnelser.
Med Fatboy kan du fryse ned det du har på lager.
- Den er altfor liten. - Det er en modell!
Den er genial, Mr. Fox. Men jeg betaler deg for å gjøre det jeg ba om.
Jeg ba om et enkelt kjøleanlegg til låven.
Du skulle ikke rote rundt med ville ideer og oppfinnelser!
Kom i gang med arbeidet! Det er ikke pause nå. Ikke slipp ut kulden!
Han likte den ikke, pappa.
Han kunne virkelig ikke fordra den.
Den totale forakt. Men det er jeg glad for.
Tenk om han hadde likt den! Da ville jeg bare gått og lagt meg igjen.
Bare et par minutter. Greit?
Arbeidsinnvandrerne. Polskis gjeldsfanger rett fra jungelen.
De aner ikke hvor godt de hadde det. De tror dette er et paradis.
Men jeg ville byttet med dem når som helst.
Vet dere hva de har der nede? Geotermisk energi. 1500 m nede i jorda.
Det er planetens navle.
Tenk som de sliter der nede i jungelen uten kjøleanlegg.
Hvis de fikk se en isbit, ville de vel trodd det var en diamant.
Is skaper sivilisasjon.
Jeg har noe jeg vil vise dere.
- Det kalles Apehuset. - Hvem sier det?
- Andre unger. - Jeg vil ikke høre deg si det.
Se dere rundt. De er fattige. De får ikke engang aspargesen de høster.
- Vi bør ikke være her. - De er gjestfrie.
Det er gammel tradisjon fra jungelen.
Man vet aldri når man trenger litt gjestfrihet selv.
- Men vi er ikke i jungelen nå. - Ikke?
Nei, dette er verre enn noen jungel.
De byttet frodige trær mot dette. Patetisk.
Og det gjør meg sint. For de blir til slutt en del av problemet.
- Det ville krevd stort mot å reise dit. - Hvor da?
Til jungelen.
Ikke bare vanlig stå på-vilje, men virkelig mot.
Og hvem har vel det?
Takk.
- Hva er det? - Jeg tror noe kommer til å skje.
- Hva da? - Noe fælt.
Når man er liten, er verden stor og ukjent.
Hvis man tenker for mye på det, blir man bekymret.
Men pappa er ikke liten lenger, og han er bekymret.
Sånn er han alltid før en ny oppfinnelse. Det vet du. Han har mye å tenke på.
- Men det kommer til å skje noe. - Noe fint.
God natt. Sov godt.
Kom og hjelp meg! Jeg har noe til dere.
- Dette kommer dere til å elske. - Hva er det?
Jeg trenger fire karer. Ta med den greia med hjul.
- Vi får ikke komme inn. - Hva gjør de?
Aner ikke.
Vi får ikke gå inn.
- Lille Charlie er her! - Faren din er en stor mann.
Vi er alle barna hans.
Charlie, du må gjøre meg en tjeneste.
- Lever dette til Polski. - Jeg kan ta den, pappa!
Charlie er eldst. Jeg vil at han skal gjøre det.
Dette er et historisk øyeblikk.
Sett deg ned!
"Hørt om Moskito-kysten? Håper ikke det, for det er derfor vi reiser dit."
"Jeg sier opp jobben, og forlater hele dette elendige landet."
"Lykke til. Det kommer du til å trenge."
Faren din er en pest og en plage. En besserwisser som iblant har rett.
Han er en farlig mann, Charlie. Si det til ham.
Og en vakker dag sender han dere i døden alle sammen.
- Ta bilde av meg. - Ikke sløs med filmen.
Bare la det stå. Vi skal jo reise!
- Jeg bærer ut i bilen. - Kom igjen, mor.
Hva med alle bøkene?
Det som ikke er i haugen her, skal ikke med.
Legg veskene baki.
Moren deres skal sitte foran.
Fort deg litt, mamma!
- Jentene sitter baki. - Kan jeg sitte bakpå her?
Under bam, under bus, under et bambustre.
To lever som én. Én lever som to.
To lever som tre.
Under bam, under bus, under et bambustre.
Farvel, Amerika. Ha en fin dag!
Pastor Gurney Spellgood. Bare kall meg Gurney.
- Jerry, sett deg ned. - Jeg er kaptein Smalls.
Et hav rundt om oss, jorden under. I kveld gir vi deg denne maten.
-Jeedoof. - Amen.
Vi pleier ikke å be.
- Mrs. Fox. - Kapteinen først, pastor.
- "De siste skal bli de første." - Nei, "noen".
"Da skal noen som er de siste, bli de første." Lukas-evangeliet.
- Jeg siterte Matteus. - Matteus brukte "mange", ikke "noen".
Du forstår virkelig mitt kall. Og du kjenner teksten godt.
Jeg har holdt på litt med Bibelen. Guds bruksanvisning. Men den funker ikke.
Er dette deres første tur til Mosquitia?
Det er mer enn som så. Vi har tenkt å bli.
Hvorfor i all verden vil dere det? De lever i steinalderen.
Høres helt perfekt ut.
Mr. Fox, der er du! Jeg har noe til deg.
Det er siste skrik. En jeans-bibel.
Den er designet av en psykolog.
Se på denne, unger! Nettopp dette jeg har advart dere mot.
"Det er ingen ende på de bøker som skrives." Forkynneren.
"I min Fars hus er det mange rom, men jeg er døren."
- Ikke smell den igjen når du går. - Måtte Gud tilgi deg.
- Ha en fin dag. - Takk, bror.
Hei.
I jungelen er det mye varmere.
- Du har aldri vært der før, har du vel? - Nei.
Vi er fra Baltimore. Jeg har kommunikasjon på skolen.
Jeg hater skolen. Det er så kjedelig.
Hvilket band liker du best? Jeg liker Executioners. Gitaristen er så kul.
Han ligner på James Dean.
Faren din er misjonær, og dere bor ikke i Baltimore.
Pappa har to kirker. Én der nede og en i Baltimore.
- En drive in-kirke. - Hva slags?
Det fins bare én type. Man sitter i bilene sine. Så dum du er!
Hva jobber faren din med?
Han er oppfinner.
Han har funnet opp en mekanisk langkost som går av seg selv.
- Så sprøtt. - Han er et geni.
Charlie.
Har du kjæreste?
Nei.
Jeg kan være kjæresten din. Hvis du vil.
Jeg skal tenke på deg når jeg er på do.
Han er bra. Hva syns du om Jesus?
Han er bra, han er bra.
Helt nydelig! Alle klare?
(Skal tenke på deg når jeg er på do.)
Jeedoof! Amen!
Da ruller vi ut på veien! Det er langt å kjøre.
Kom igjen!
Han er så fin når han er sånn.
- God jakt, pastor. - Mange takk, Mr. Fox. I like måte.
- Se på de der! - Nydelig.
Kom til pappa!
- Tvillingene sover. - Si det, Charlie.
- Pappa har kjøpt en landsby. - Av en fyllik.
Jeg er den nye borgermesteren i Jeronimo.
- Har du kjøpt en landsby? - En liten en.
Hvor ligger den, da?
Vi kommer ikke inn til Jeronimo. Det er for grunt.
- Da blir det et eksperiment, Mr. Haddy. - Hvorfor vil dere til Jeronimo?
- Vi har kjøpt den! - Det ble for fullt i Amerika.
- La meg overta rattet. - Det er ikke lov.
Det er min båt, og jeg styrer. Du er passasjer.
- Eksperiment ... Det er ikke dypt nok! - Ikke gi opp, Haddy.
Hold avstand! Det er for grunt!
- Let videre! - Å, gud! Mr. Haddy?
En kanal!
Kommer du deg om bord?
Hallo!
- Det er zambu-folk. - Spør hvor vi er.
- Dette er Jeronimo! - Her er det!
- Hvor? - Bli sittende, jenter.
Haddy, stå klar med fortøyningen.
- Kan vi hjelpe dere med noe? - Vi har lett etter dere.
Hjelp moren deres.
- Ser du byen, Allie? - Ja da.
Det er helt perfekt!
Her har vi alt vi trenger.
Akkurat her.
Ja!
En helt ny start.
- Allie? - Dette har jeg alltid drømt om.
Ikke se sånn på meg, mor. Dette er hjemmet vårt.
Dette er livet, ikke bare ferie.
- Kan du se det, Charlie? - Nei, pappa.
- Kan du se det, mamma? - Hva da, Allie?
- Det flotte huset vårt. - Jeg ser ikke noe hus.
Her skal vi ha kjøkkenet. Der borte blir det vaskerom.
Vi bygger en platting imellom og har soverom ovenpå.
Det blir selve navet. Vi får drenere sumpen der borte.
Vi skal drive fiskeoppdrett og rydde jord, så vi kan dyrke mat.
Vi har mye å gjøre.
Kanskje jeg kan hogge, så kan du fjerne dem?
Fjern det der.
- Det er masse treverk her! - Stokker eller plank?
Kom og se, jenter. Her er det mange skatter.
- Mamma! - Hvor er hun?
- Det går bra, vennen. - Det er igler overalt her.
Og noen av bavianene er større enn oss.
- Herregud, se på deg! - Du er ikke noe bedre selv.
Hva var det?
- Jeg savner huset i Amerika. - Jeg òg.
Det gjør vi alle sammen. Vil noen ha appelsin?
Nei takk.
Det er ingen som elsker Amerika like høyt som meg. Det er derfor vi dro.
Jeg orket ikke å se mer. Det må dere barn forstå.
Moren min var sterk som en okse. Men så brakk hun lårhalsen.
Og fikk lungebetennelse på sykehuset.
Hun lå og skulle dø, og jeg tok hånden hennes. Vet dere hva hun sa?
"Kan du ikke bare gi meg rottegift?"
Jeg orket ikke å se mer. Så jeg gikk.
Folk sa jeg var kald. Men det er ikke sant.
Jeg var så glad i henne at jeg ikke orket å se henne dø.
Jeg bestemmer ikke her, jeg jobber for dere.
Og hvis jeg ikke jobber nok, må dere gi meg beskjed.
Dere får bare si: "Mister, du må gjøre mer." Og da gjør jeg det.
Hva vil dere begynne med? Fiskeoppdrett? Brobygging?
Hva da? Dere bestemmer.
Det der hørte jeg. Dere vil plante først.
Fornuftig. De grunnleggende behovene først. Kom hit.
Gå til raden dere har fått tildelt.
Sett gresskarfrøene omtrent så dypt.
Jerry, du får mais.
- Hvordan går det, Charlie? - Bra.
Hjemme i Amerika er det noen som ødelegger en søppelkvern med vilje.
Og noen får sjokoladesuppe på boks, selv om de egentlig ville ha burger.
- Er det sant, far? - Ja, Francis. Det er derfor jeg er her.
Det var derfor jeg kom.
Det var ikke lett de første ukene i Jeronimo.
Ikke noe kokosparadis med solfylte dager "under bam, under bus".
Forsiktig med bardunene, unger! Stå opp. Jeg må ta ned teltet.
Charlie, hjelp moren din med teltet.
Det var bare arbeid hver eneste time med dagslys.
I Hatfield hadde vi gjort som vi ville. Her var det noe annet.
Har dere gulvplank? Charlie, du skulle bære opp plank til dem.
Det er stor synd å godta lediggangens dekadens. Da blir alt bare verre.
Vi godtar at ting går i stykker, men sånn trenger det ikke å være.
Vi spiser uten å være sultne og kjøper ting vi ikke trenger.
Hvorfor selge det folk vil ha? Selg heller ting de ikke trenger.
Det er galt, galt, galt!
Det fins folk i New York som dreper for småmynt.
Folk er redd for å bli knivstukket hvis de går ut.
10 år gamle mordere på hvert gatehjørne. Og de går på skolen!
Vet du hva vår tids største problem er? Folk klarer ikke å være alene.
Tosifret inflasjon og brød til to dollar.
Bra. Flott! Du blir fiskeoppdretter, Mr. McGregor.
Tenk på det. Her skal vi ha all fisk vi trenger.
Bare å hente dem opp!
Få ryddet alt skrot her.
Hvordan klarer jeg meg?
Fint, pappa.
Man finner egentlig ikke opp ting.
Man forbedrer bare det som fins der fra før.
Far snakket mye om at ting åpenbarte seg.
Det var de sanne oppfinnelsene. Finne bruksområder, -
- oppdage feil og mangler, forbedre dem og ta det i bruk.
Gud hadde skapt en uferdig verden.
Og det var vår jobb å forstå hvordan alt fungerte og fullføre det.
Han hatet mosjonærene, fordi de lærte folk å godta sine verdslige byrder.
Far mente alle byrder kunne lettes med hjul eller trinsesystem.
- Pappa, kan du hjelpe oss? - Med hva da, jenter?
Denne kan jeg få i gang.
Nå må du tråkke, jenta mi.
Ingen grunn til å bekymre seg for ungenes utdannelse, mor!
Det er dette de trenger. Slik utdannelse burde alle amerikanere fått.
Når Amerika ligger øde etter atombomben, -
- er det slikt som redder dem. Ikke fingermaling eller skolekjøkken.
Eller hovedstaden i Texas. Overlevelse!
Å kunne bygge opp igjen sivilisasjonen fra en rykende ruin!
- Eksperimentet! - Det er Mr. Haddy!
- Godt å se dere. Hvordan går det? - Hei, Haddy!
- Supert! - Til meg?
De skal være lengre. Hallo, Mr. Peaslee.
Kan jeg hjelpe deg med noe?
- Pen gulfarge, er det ikke? - Ja, flott farge.
Mr. Fox!
God morgen!
Å, gud.
Godt jobbet, familien Fox. Virkelig.
- Mrs. Kennywick. Er det virkelig deg? - Ja, far.
Det er lenge siden vi har sett deg i Guds hus.
-Jeedoof. -Jeedoof i like måte, far.
- Hva kan vi gjøre for deg, pastor? - Jeg ville se hvor flinke dere har vært.
Mrs. Fox. Så hyggelig å se deg. For en flott papegøye.
- Den heter Arthur. - Jeg har med hermetikk fra Aurora.
- Da må du hilse og si takk. - Papaya og søtpotet.
- Hva gjelder det, pastor? - Jeg kommer i Herrens tjeneste.
Å, sier du det? Visste ikke at Herren hadde filialer i området.
Pastoren ser varm ut. Litt iste, Allie?
Herren har sendt meg, Mr. Fox.
Det er det aller beste med dere. Dere er helt uten arroganse.
Herren aner ikke at dette stedet fins. Han har ikke hjulpet folk her.
- Det har jeg gjort! - Du eier ikke denne elven.
Ikke du heller! Men dette er mitt, og jeg har ikke gitt deg lov til å gå i land.
Denne mannen kan ikke få snakke på deres vegne!
- Herren er deres far! - Jeg er ikke urimelig.
Hvis noen her vil reise og høre på denne mannen, -
- skal jeg ikke stanse dere. Noen som er interessert?
"'Hvem er Herren?' spurte Farao."
"Skulle jeg lyde ham og la folket dra?"
"Jeg kjenner ikke Herren, og vil ikke la Israel dra."
Andre Mosebok 5. Pell deg vekk fra eiendommen min.
Det far lovet oss da vi kom til Jeronimo, var nå blitt virkelighet.
Akkurat som han spådde, men med mer orden enn vi kunne forestilt oss.
En overlegen sivilisasjon, kalte han det. Slik kunne Amerika vært, sa han.
Når mamma og pappa kommer ned, roper vi god høsttakkefest.
- Pappa, så fin du er! - Stilig.
- Du ser rar ut. - Nei, han er fin.
- Du er nydelig, mamma. - Ja. Og du også.
Dette er livet!
Første høsttakkefest i den nye verden.
- Nå spiser vi. - Kan jeg få et bryststykke, pappa?
- Moren din først. Lårstykke? - Ja takk.
Bønnene ser gode ut. Alt ser så godt ut.
- Ha det, alle sammen. Klar? - Ha det, elskling.
- Nistematen! - Den er i kurven. Ha det!
Ha det!
Kom nå.
- Mr. Haddy fortalte om en stilig hule. - Jeg kan vise veien.
Jeg skal hjelpe deg.
Dette er matbutikken. Ser du nøttene der?
Vi kan bruke dem som penger.
Hver nøtt er verdt én amerikansk dollar.
- Jeg vil kjøpe mat. - Har du penger?
- Nei, ingen. - Da må du ut og grave.
Jeg kan være lærer. Vi ber pappa hjelpe oss.
Nei. Pappa kommer ikke til å forstå dette.
- Ikke fortell noen om Acre. - Hvorfor ikke?
Det er vår egen hemmelighet.
- Ingen må få vite om det. - Faren deres kan trylle.
- Det er vitenskap. - Vitenskap er enda verre.
Pappa kunne tjent en formue på oppfinnelsene sine.
- Men hvorfor er han ikke rik da? - Han ville ut og bygge en by i jungelen.
- Han sa det ville bli atomkrig i Amerika. - Dere har misforstått.
Far sa det var et monster han lagde.
"Jeg er dr. Frankenstein", sa han.
Noen av rørene sa han var lunger, og noen var bæsjerenna.
Og to tanker var nyrene. Han omtalte den alltid som "han".
"I dag må han få en krås." Eller: "Denne skal sitte ved leveren hans."
Kom, mor. Jeg vil ha deg ved min side. Nå skal vi skrive historie.
Er ekpedisjonsfotografen klar med kameraet?
Francis, du står klar?
Leon skal starte opp Fatboy. Du er yngst og kan minnes øyeblikket lengst.
Mr. Maywit, vi skal ta bilde her.
Er alle med, Drainy? Smil!
Nå våkner han.
Dette er ikke noe mirakel, det er termodynamikk.
Vi må redde ham, mor.
Det går bra. Allie vet hva han gjør.
Har du aldri sett en snøball? Is av ild!
- Francis! - Kaldt vann, far!
Bucky! Og kjøleanlegg!
Kjøligere inneklima øker produktiviteten. Is er sivilisasjon!
Det er derfor jeg er her, det er derfor jeg kom!
Hvor mange vil du ha?
Fatboy var som et mirakel for lokalbefolkningen.
Og det ble startet et slags ismarked. Alt var gratis.
Men far fant ikke roen. Det var blitt for lett.
Og alle tok isen hans for gitt.
Så fortalte Francis om en stamme en halv dags marsj opp i fjellene.
De hadde aldri sett misjonærer, og i hvert fall ikke is.
Det rene folket han hadde snakket om.
Vennlige villmenn som ville se isen hans som en juvel.
Bare fortsett. Ikke gi opp nå, gutter.
Gå forsiktig.
Pass opp!
Sett den ned hvis dere må.
Kom igjen, Charlie. Ta tak her oppe.
Hold fast, Francis.
Ikke få den på føttene.
Kom igjen, Jerry!
Vi skal bare over åskammen her, så går det nedover.
- Hva er det med dere? - Nå må vi gå hjem i mørket.
Vi skal ingen steder før vi har levert isen.
Vi slår leir her.
- Og hvor skal vi sove? - Der borte.
På hotellet tvers over gaten.
Bare slapp av ved bassenget, mens jeg bestiller rom.
Du vil vel ha ekstra stor seng? Håper de har farge-tv.
Vil du ha mynter til jukeboksen? Og spille noen låter?
Jeg er så lei av sytingen din. Ta deg sammen! Oppfør deg som et mannfolk!
- Så så, Jerry. - Og nå skal Charlie kjøpe godteri.
- Forsiktig over veien! - Jeg skal finne treverk til en gapahuk.
Nå skal Charlie lære oss å bygge en leir!
Slukk bålet. Det svir i øynene.
Hva ser dere på?
Det er første gang is har smeltet her siden tidenes begynnelse.
Kom igjen!
Få vesken, Charlie. Jeg har med noe til dere.
En gave. Gå sakte. Vi er de første hvite menneskene de har sett.
Ikke skrem dem. En gave. En fantastisk og mystisk gave.
Kom og se!
Se!
Vent til dere får se dette.
Det er ikke til å tro.
- Dette var is. - Forsvinn!
Fatter dere ikke hvor vanskelig det er å frakte is oppover elven?
Ikke skyld på meg. Har du noen gang sett is?
Pappa. Det er noen hvite menn der inne.
Pass på her. Fint sted dere har.
Dere lever i pakt med naturen. Det liker jeg.
Det er fint.
Pappa er oppfinner og har bygd en diger maskin som lager is.
- Store blokker som holder en kald. - Is kan brukes til flere ting.
- Man får kaldt vann. - Maten blir ikke bedervet.
Det lindrer smerte og holder en kald på varme sommerdager.
Is er sivilisasjon. Det er derfor han kom, og det er derfor han er her.
Dette var flott. Tusen takk. Vi kommer tilbake.
Og da skal vi ha med is!
Vi kommer tilbake. Med mer is!
Takk. Adjø.
- Ikke stopp. - Hva drev de med?
De hadde tatt tre menn til fange.
Jeg sa de kunne følge sporene våre til Jeronimo.
De trodde vi var misjonærer.
Jeg tar i dag himmelen og jorden til vidne mot eder
Hva er det, pappa?
- Jeg er så glad dere er hjemme igjen. - Spellgood?
Ma Kennywick og de andre ble med. Jeg kunne ikke gjøre noe.
Spellgood snakket om helvete, og de ble så redde.
- Han er sint på deg, far. - De sa vi var kommunister.
- Det var godt du kom, far. - Dette er bare misunnelse.
Man skaper noe, og så vil folk bare ta det fra en.
Hvem er det som har vært her?
Hva er det, Francis?
Snakk! Hva er det som skjer?
Ruckboo-menn!
- Ta det rolig, Francis. - Tre ruckboo-menn.
- Hva er det? - Ikke vet jeg.
- Tre menn med gevær! - Jeg ser ingen, Francis.
- Jeg må ha mistet disse. - Tre menn her!
Allie!
Vi trodde ikke vi kom til å finne deg. Hvor er folkene dine?
De stakk av. Trodde dere var soldater.
De gjør sikkert klar giftige pilspisser. Ikke sant, Charlie?
Hvor er dere på vei?
Det er bare en dags reise ut til havet. Jeg kan tegne et kart til dere.
Ta båten vår nede ved elven. Bare ta den.
- Det er et fint sted for dere. - Vi liker oss her.
Skulle ønske vi kunne ta dere imot. Men vi sliter med en maurinvasjon.
De er overalt. Vi må rive ned og brenne alt som er.
Charlie. Jeg sa jo at dere skulle rive skuret til Maywit! Men ikke løp.
Riv alt sammen, så vi kan få brent det.
- Jeg har ikke sett noen maur. - Nei, da kunne vi jo tatt livet av dem.
- Jeg har arbeid å gjøre. - Vi ser oss rundt.
Nei, bare ta båten.
- Kjør av gårde. - Vi ser oss rundt.
Ja, bare se dere rundt.
Så mye dere vil.
Jeg ser ingen maur, far.
Når jeg tar feil, gjør jeg det grundig.
Jeg trodde indianerne hadde tatt dem til fange.
Ligger dere godt? Jeg beklager så mye, men jeg må be dere flytte dere.
Vi ligger i krig med maurene. Charlie, kom med motorsagen.
Alle møblene og alt dette her. Disse kan vi koke.
Fjern alle tekstiler. Kan du holde den der?
Ta av dette her. Og alle møblene. Unnskyld meg, mine herrer.
Trekk unna.
Få et brekkjern!
- Må vi brenne alle stolene? - Ma Kennywicks stol også?
- Det er termitter, jenta mi. - Hun kommer til å bli så sint.
Alt må vekk. Det er den eneste løsningen.
Ikke si noe til Ma.
Jeg ser dem ikke. Kanskje de har reist?
- De vil ha mat. - Herregud, må vi holde ut med dem?
Vi trenger ikke å holde ut med noen.
Undertrykkelse skal ingen finne seg i!
Men hva skal vi gjøre?
- Hvorfor må vi sove her inne? - Fordi vi har gjester.
Sov godt. Jeg kommer om en stund.
God natt.
Unnskyld meg.
Da, mine herrer, er gjestehuset klart. Ta med tingene deres.
Hva for et gjestehus?
Det er enkle forhold.
Men dere finner dere sikkert til rette.
Frokost klokken sju? Egg og bacon til alle?
Jeg klarer ikke dette alene.
Få på deg skoene, og bli med meg.
De sover. Du må klatre opp på taket og stenge luken med denne.
Og ikke én lyd. Klarer du det?
- Jeg tror da det. - Du må være helt sikker.
Ellers ender vi i døden alle sammen.
- Klarer du det? - Ja, jeg klarer det.
Du skal ikke synes synd på dem, Charlie.
Ikke denne myggen heller. Det er ikke hans blod, det er mitt.
Lukk opp!
Vi ga dem mange sjanser til å dra. Hvis de bare legger seg ned, går det bra.
Da kjenner de ingenting. Snart er de gjennomfrosne.
- Hvorfor lager du is midt på natten? - Vær stille!
Alle inn igjen. Inn med dere!
De skyter hull i ham.
Nei ...
Nei!
Nei! Nei!
Inn i huset! Løp!
Bak treet der! Ned på bakken!
Gass!
- Så grusomt. - Jeg er glad for det. Nå er vi fri.
Båten min!
Hun var alt jeg hadde i hele verden.
- Det nytter ikke med båt uten elv. - Elva er jo her, far.
Den er full av ammoniumhydroksid. Forurenset.
Vi dør hvis vi blir her.
- Se, vi er fremme. Havet. - Vi er fremme!
Ja!
Jeg hopper uti! Førstemann, Jerry.
Hjem er den veien! USA den veien!
Nå drar vi hjem, nå drar vi hjem!
Nå drar vi hjem!
Vi kan dra hjem. Ja!
Vi har alt vi trenger her. Akkurat her.
Vi kan leve enkelt. Hagebruk, fiske, strandrydding.
Det er slutt på kjemikalier og gift.
Hvis det man vil ha ikke ligger her på stranden, trenger man det neppe.
- Vi kan ta båten opp til Mosquitia. - Eller gå ned langs stranden til Panama.
- Eller vi kan gå oppover til Cape Cod. - Ja! Vi kan dra til Cape Cod!
- Kan vi dra dit, pappa? - Nei! Nei!
Vi kan ikke reise tilbake.
Hvorfor ikke?
For det fins ikke mer. Amerika fins ikke mer.
- Hva snakker du om? - Et blendende lysglimt. Verdens ende.
- Nei, kjære. Det var Jeronimo. - Nei, jeg snakker om USA.
Millioner amerikanere brant i hjel. Kjøttet rant av beina deres.
- Hvorfor må du gjøre dette mot oss? - Jeg gjør ingenting. Jeg reddet oss.
- Er Amerika virkelig borte? - Ble det atomkrig?
Nei da, det går bra. Han bare tuller. Det er bare en spøk.
Litt av en spøk.
- Jeg kan ikke ta Omega-klokken, far. - Jeg trenger den ikke lenger.
Bare ta den. Du har vært en god venn.
Dere ville likt hjemstedet mitt litt lenger ned langs kysten.
Nei, Haddy.
Hvis det er merket av på kartet, kan jeg ikke bo der.
Jeg visste at far løy da han sa at Amerika var borte.
Og løgnen fikk meg til å føle meg mer ensom enn noen gang
Jeg ville si at jeg var glad i ham og kunne jobbe ved hans side for alltid, -
- hvis han bare kunne ta løgnen tilbake.
Mamma. Hvor lenge må vi være her?
Er Hatfield, Mr. Polski, alle kyllingene og hele Amerika sprengt i lufta?
I så fall er vi de heldigste i hele verden.
- Men hva om det ikke er sånn? - Da begår vi en fryktelig feil.
Vi greide å finne det vi trengte.
Vi bygde en latrine, en hytte og plantet en grønsakshage.
Fars hytte var som en liten pram.
Han var nøye med å gjøre den vanntett.
Han fant en gammel påhengsmotor han tok fra hverandre og renset.
Far sa ofte at Robinson Crusoe reiste hjem til slutt, men vi skulle bli.
- Det er Mr. Haddy! - God dag. Hvordan har dere det?
Hei. Det var en overraskelse!
Dette er et helt annet eksperiment.
Det ser kummerlig ut. Men vi har store planer. Du kjenner Allie.
- Jeg kommer med skilpaddekjøtt. - Hvorfor det? Ser jeg sulten ut?
Motoren mangler tennplugger. Jeg tar med tennplugger og bensin neste gang.
- Jeg vil ikke ha noe. - Hvorfor ikke?
Jeg trenger ingen almisser fra deg.
Dere bor for nær vannet. Det stiger når regnet kommer.
Det kommer til å stå over skrothaugen der.
Er det apene som har lagd den haugen?
- Hvordan mistet du klokken din? - Jeg byttet den mot en seilbåt.
- Vil du se? - Nei.
Jeg har døpt henne Omega. Hun er nydelig.
- Den klokken hadde jeg i 15 år. - Klokken er halv fire.
- Og du ga den bare bort. - Jeg trodde du støttet sånt.
Haddy. Ser du ikke at vi har mye å gjøre?
Du får problemer, far. Regnet kommer til å skylle eksperimentet til havs.
Mor og ungene kan bli med meg. Der er det trygt.
Han sier det er for farlig her. Og det kommer fra denne villmannen ...
Ikke snakk sånn til Mr. Haddy.
Vi bor her. Skjønner du det?
- Dette er nybrottsarbeid. - Jeg vil bli med Mr. Haddy.
- Hva? Snakk tydeligere, Jerry. - Jeg sa jeg ville bli med Mr. Haddy.
Ja vel. Bare pakk sakene dine og dra.
Men da får du ikke komme tilbake. Ikke noen gang. Aldri!
Sånn er reglene.
Ser du hva du har gjort nå?
Du har ingen visjoner. Du kan ikke se at dette vil bli en velfungerende landsby -
- i harmoni med naturen. Og folk uten visjoner får ikke være her.
Han mente det ikke.
Jeg hater ham. Skulle ønske han var død.
- Haddy? - Ikke si at jeg har vært her.
- Tennplugger og bensin til fars motor. - Hva skal jeg si, da?
Si at du fant det. Ikke si noe om Haddy.
Dere kommer til å drukne uten motoren. Det blir vann overalt.
Forstår du det, Charlie?
Gud være med dere.
Charlie! Jerry!
Charlie! Bind tvillingene til reisverket!
Herregud!
Ikke vær redd, mor! Den flyter. Gå inn igjen.
Jeg skal få et tau inn til land.
Hold dere fast!
Hold fast i hverandre!
- Pappa! Pappa! - Hold fast!
Vi driver til havs!
Å, gud!
Pappa! Jeg fant disse i forrige uke.
- Jeg har styring! - Vi kan dra til Haddy!
Nei, alt dødt går med strømmen, mor. Livet venter lenger oppe i elva.
Ikke gi dem for mye kokos. Små rasjoner.
Vi vet ikke når vi får mat neste gang.
Propellen løsnet. Gutter, kom hit med pålene deres.
Finn et punkt på land, hold henne i ro.
Hvor er han?
Han har vært lenge der nede.
- Han er borte! - Jerry, ser du ham?
Han må jo være et sted.
Pappa!
Jeg ser ham ikke.
- Pappa! - Hvor er du, pappa?
Jeg orker ikke mer!
Det går bra. Vi klarer oss.
- Jeg kan ikke mer! - Vi klarer oss.
- Vi kan snu og finne Mr. Haddy. - Jerry har rett. Kom igjen, vi snur!
Vi drar!
Forrædere.
Som straff ble Jerry og jeg satt i jolla.
Far satt med ryggen til oss.
Jeg hatet skuldrene hans. Det skitne håret og den krumme ryggen.
Jeg fantaserte om å stikke en kniv i den. Rett under den fillete kragen.
Ja, det er straff. Men sånn må det være.
Nei, det må det ikke. La dem komme om bord igjen!
Er det du som bestemmer nå, mor?
Kan du overleve i jungelen her? Kan du få oss ut?
- Og hvor ville du dratt? - Til Mr. Haddy.
Og levd som en villmann.
Da vil jeg heller dø.
Det er ingen skam å være den siste som dør. Det viser bare at jeg har rett.
Jeg gjør dette for oss alle. Jeg gjør det for deg.
Skulle ønske jeg kunne drepe ham. Slå ham i hodet med en hammer!
Ti stille! Ikke si sånt.
- Men du tenker det samme. - Nei!
Slutt å si sånt.
- Skulle ønske han var død. - Ti stille!
Jerry.
Bare ti stille.
Unnskyld.
Et vakkert land, mor. Vi kan bo hvor som helst her.
Leve som konger.
Jeg vet hva du tenker. Du tror det er bedre lenger oppe.
Er det englene, mamma?
Misjonærer! De kan hjelpe oss.
- Vi trenger ikke hjelp! - Men se på oss.
- Flott sunget! Velkommen. - Spellgood.
Det skal vi nå se på!
- Hva skal du? - Jeg skal slå huet av ham.
Se her. Piggtråd. En kristen konsentrasjonsleir.
- De har basketkurv! - Og ordentlige hus.
Se på alle lekene. Kan vi leke med dem?
Nå, mine brødre og søstre.
Vi kjenner historien om Gideon.
I sin mørkeste stund ba han Gud om hjelp mot sine fiender.
Og så blåste han i trompeten sin.
Og det var det!
Han ba til Gud. Like enkelt som å ta en telefon.
Jeg vil at dere skal tenke på bønn som en vanlig telefonsamtale.
Hallo? Gud! Det er Gurney.
-Jeg ringte fordi ... Hallo? - Se, der sitter familien Maywit.
- Hjernevasket. -Det hender samtalen blir brutt.
Hva gjør man når samtalen blir brutt? Man ringer igjen.
Gud? Det er meg igjen.
Jeg har et lite problem. Ja, jeg vet du har det travelt.
Tilbake til båten.
Emily. Det er Charlie Fox og Jerry.
Hva gjør dere her?
- Vi er på vei oppover elva. - Så sprøtt.
Pappa sa dere bodde sammen med Zambu-folk og klatret i trær.
Hva har skjedd? Dere ser helt forferdelige ut.
Dere er blitt tynnere og ser ikke ut på håret.
Går det bra med Amerika?
Det er fullt kaos i Baltimore. De stengte pappas kirke.
- Ble det krig? - Er dere helt koko?
- Far sa at Amerika ble sprengt i lufta. - Det er jo bare teit.
Alt ble slukt av flammene. Det var det han sa.
- Og jeg som trodde faren min var snål. - Han har løyet hele tiden!
Generatoren stopper hele tiden. Det er vel tomt for bensin.
Det går bra. Alt i orden.
Det går bra.
Vi er ille ute, Emily.
Kan du hjelpe oss?
Hvor har dere vært?
- Hvor er pappa? - Jeg trodde dere var sammen.
Han løy, mamma. Amerika er der fremdeles.
- Lille venn. - Vi reiser, mamma.
Familien Spellgood har en jeep. Emily ga meg nøklene. Vi drar.
- Reise fra pappa? Nei. - Vær så snill, mamma.
Dette kan være vår siste sjanse. Vi drar før han kan stanse oss.
- Nei, jeg kan ikke. - Vær så snill, mamma.
Jeg kan ikke.
Allie.
Far! Tv-en brenner!
Charlie, hent tvillingene.
Det er ingen fare, vennen.
- Hvorfor skriker de? - Det er ingen fare.
Alt i orden. Jeg fikk tak i bensin.
Og så sølte jeg visst litt.
Start generatoren! Fyll brannslangene!
Kommunister!
Charlie, slipp fortøyningen. Vi stikker.
- Pappa. - Hva er det nå?
- Vi blir ikke med. - Hva er dette for noe?
- Charlie har en plan. - Ikke svikt meg nå, mor.
- Du tar livet av oss! - Du har alltid vært imot meg.
Du er ikke et hakk bedre enn ungene!
Unnskyld.
- Kom, så går vi av båten. - Nei.
Mor!
Charlie!
Det går bra, min kjære. Det går bra.
Gurney, vi fikk pumpen i gang!
Ser dere hva det står over døren? "Halleluja"!
Hvordan går det med meg, gutten min?
Bra, pappa.
Jeg greier ikke å røre meg. Bare hodet.
Du blir snart bedre.
Smerten skyldes en ufullkommen verden, Charlie.
Menneskekroppen er dårlig konstruert. Huden er ikke tykk nok.
Vi har for lite pels og verken klør eller hoggtenner.
Vi er ikke skapt til å gå på to bein.
Vi kan ikke beskytte hjerte og kjønnsorganer.
Vi burde gått på alle fire. Og hatt mer pels.
Se på meg. Fra nå av skal jeg gå på alle fire.
- Jeg vil ikke at pappa skal dø. - Det vet jeg.
Naturen er skeiv. Jeg ønsket meg rette vinkler.
Jevne linjer.
Man kan kutte seg på en tunfiskboks og dø.
Er vi fremdeles på vei oppover elva, mor?
Ja, kjære.
Jeg trodde på far en gang i tiden. Da virket verden liten og gammeldags.
Nå var han borte, og jeg var ikke redd for å elske ham lenger.
Og verden virket uendelig.